K L O P K A
KUALA LUMPUR - 15 DANA DO MILENIJA
Zdravo?
Ming! Ugasi tu smrdljivu glazbu!
O, to si ti!
Gdje je moja slika? Želim moju sliku.
Na pošti? Pa, to je originalno!
Moram reći, zapanjen sam kako je to izvedeno!
Penjanje! Sve to vješanje u tvojoj nježnoj dobi!
Kako bilo, loše vijesti. Cijena za naočale je porasla.
Rembrandt neće pokriti moje troškove.
Pod tim okolnostima, 40 milijuna će biti bagatela.
Nije me briga kako ćeš ih dobaviti. Samo se potrudi da bude brzo.
Tik-tak... tik-tak.
- 'Jutro, Mr Cruz. - 'Jutro.
Pa, kako izgleda; prvo osiguraj djelo, pa ga pusti
za gledanje na mjesec dana nakon što ga klijent kupi.
Pa, to bi moglo postati dio naše kampanje.
Sjetit ću se toga kad budem bio gore i slušao o mom novom položaju u Toledu.
Zvao sam te u 4.30 jutros.
Bila sam kod kuće u krevetu.
- Nisi podigla slušalicu. - Nisam je htjela podići.
Imala si društvo.
- Došao je kroz prozor. - Kako romantično.
Mislim da je tako i ušao unutra.
To je 70 katova iznad s pametnim staklenim prozorima s oko 200 kg po komadu.
Nešto je smontirao.
I mislim da je to bio...
-...teleskopski držač. - I ti znaš kako?
Ispričaj me.
- Ponovno se produciraš. - Neka tisuću pupoljaka procvjeta.
- Predsjednik Mao. - Pogodio si.
Ostavio je prozor otvoren kada je ušao.
Propuh je puhao preko cvijeća.
Kladim se da držači na tom prozoru imaju svježe ogrebotine.
- I koga bi mi voljeli za ovo? - Pogodi.
Oh, daj. Pitam se.
Priušti mi.
Da ti priuštim?
- Bob, mogu li? - O, da, svakako. Samo naprijed.
Četiri tjedna prije, kada je naš klijent kupio Rembrandta.
- Vidiš li nam nekog poznatog? - Ne.
Ne, i nitko drugi nije.
Pogledaj sada opet.
Misliš da je markirao kupca na aukciji.
- Točno. - Dobar posao, Bobe.
- i ne zaboravimo posjetnicu. - Elvis nije napustio zgradu.
To je klasični Mac, Hectore.
U pet godina koliko te znam, okrivila si MacDougala za pola naših slučajeva.
- On je najbolji. - Također i 60-godišnjak.
Nije više Spiderman. Bogat je. Ne mora krasti Rembrandta.
Misliš da krade zato što mora?
Nastavi raditi.
Tako, došla si ovamo u 7:00,
radit ćeš do 10, jesti sama, nemaš prijatelje u uredu...
- Woow, obraćaš pozornost. - Zabrinut sam za tebe.
Možda volim biti sama. Možda nabijam prekovremene.
Pa, govore da je ništa nabiti zadnjega kao onog sljedećeg.
Ovo je tvoj način pozivanja na spoj, Hectore? Ha?
Pa... nije ako ćeš reći ne.
Možda imaš pravo.
- Bio je ovdje prošlog tjedna. - Odletio je za London jutros?
Možda bi vrijedilo poslati nekoga tamo, vidjeti što smjera.
- Znam tog momka. - Je li?
Sigurno!
Prije nekoliko godina, dok sam bio u Birou, poslali smo dva momka za njim.
Znam, Znam. Nestali su. Znam priču.
- I oboje su bili dobri agenti. - Oboje su bili muškarci.
Što imaš na umu kao mamac?
-Jednu stvar za koju znam da je želi. - Zašto ne Mona Lisu?
Naš momak voli izazov.
Ma daj.
Želim ovo natrag.
Hvala, gospodine.
Bože!
Sranje!
Pravilo broj jedan:
Nikad ne nosi oružje, ili ćeš možda doći u iskušenje da ga upotrijebiš.
- Zbog čega si ovdje? - Postaviti neka pitanja.
Ako mi se ne sviđaju tvoji odgovori, letiš kroz prozor.
- Zašto me pratiš? - Imam prijedlog za tebe.
- Kako mogu znati da nisi murjak? - Morat ćeš mi jednostavno vjerovati.
Drugo pravilo: nikad ne vjeruj nagoj ženi.
Nemam ništa u čemu bih spavala. Netko mi je ukrao prtljagu.
Zbilja? Šokiran sam.
Nevjerojatno što se sve krade ovih dana. Tvoje torbe...
... taj Rembrandt.
Zaista. Rembrandt.
- I to je tvoj prijedlog? - Aha.
- Mislim da nije na prodaju. - I nije. Ukrast ću je.
Iz Bedford Palacea? Prilično je dobro čuvana.
S vlastitim nasumičnim sigurnosnim kodom, mijenja se dnevno, a kojeg ja imam ključ.
- Pa, dobro za tebe. - Ali trebam tvoju pomoć.
Ne mogu ući i izaći van.
Već imam kupca koji će mi za nju dati 40 milijuna.
Nemam razloga vjerovati niti jednu riječ koju si mi rekla.
- Ali ti to želiš. - Zbog čega?
Zbog toga što želiš masku.
Prvo probamo, zatim vjerujemo.
Što znači...?
Naći ćemo se van hotela, 9:00 ujutro. Više obučena.
Kako ću znati da ćeš biti tamo? - O, bit ću. A i nikada ne kasnim.
-Baš nikada? - Nikada.
Ako kasnim... to je zato što sam mrtav.
Čiji hotel? Tvoj ili moj?
Mac?
Ah, evo nas.
Uđi ravno unutra i pitaj za Haasa.
- Haas? - Ljupki momak.
Vrlo diskretan.
Reci mu da želiš kupiti Ching vazu. Cijena je 200,000 funti.
-koje, naravno, nećeš platiti. -Zašto ne?
Zato što ćeš je ukrasti. Ti si lopov, zar ne?
Uzmi ovu karticu, lažna je. Kad se okrene da je provuče, ti provuci vazu.
OK.
Uživaj. Ja ću čekati.
Oprostite!
-Zdravo! -Bok.
-Ovdje sam zbog Ching vaze. -Ne poznam vas.
Nismo se sretali prije. Mac me šalje.
-Gdje je lova? -Gdje je vaza?
- OK, pokaži mi pravu. - Ne, vjeruj mi, mala.
Ova je bolja no prava. 200,000.
-Što je to? - Kreditna kartica.
Je. I?
Skupljam bodove.
Što točno... ti misliš da je ovo?
- Harrods? - Ne, nikad nisam vidjela štakore u Harrodsu.
Voliš se šaliti, zar ne?
Svakako.
Koliko ti je ovo smiješno?
žao mi je. Napravila sam užasnu grešku s vazom.
Previše točno.
Da, jesam.
"milenijski bug je urota sotone"
Vrijeme istječe. Još uvijek možeš pobjeći ako si brz.
Slušaj sad.
Gdje je vaza? -Razbila sam je.
- Što! - Žao mi je...
O, Bože!
Bog te blagoslovio!
Čovjek je imao nož. Što bih trebala učiniti?
Pretpostavljam uzeti prokletu vazu!
Bila je jeftini viktorijanski poluproizvod!
Promašila si svrhu cijele vježbe.
Ne, nisam.
Oh. Dobro.
Dobra cura!
-Daj mi to. - Što je to?
Daj mi!
Što je to?!
Bedford Palace.
Kompletan nacrt, siguronosni sistem, sve što treba.
Čovječe, gledaj što si napravio ovom prekrasnom autu!
Da, hvala Bogu nije moj. Evo, nešto odjeće.
-Kuda idemo? To je moja odjeća! - Da, imaš neke lijepe stvari.
-To si bio ti? Ti si mi ukrao prtljagu? -Ja sam lopov. Tuži me.
-I, kuda idemo? - Gore.
- Mac, gdje mi je kofer? -S hotelskim osiguranjem.
S čim?!
Zašto?
Pa, bila je provala jučer u Cryptonicu.
Netko je ukrao 5 prototipova superčipova vrijednih 4 milijuna svaki.
A jedan od tih čipova je u tvom koferu.
-S hotelskim osiguranjem. - Da.
A jedan anoniman poziv, od mene, plus slike...
-Koje slike? - O, da.
Ove.
Tko je slikao...?
Hej!
-Ovo je klopka! - Što?
-To se zove klopka! -Ne, zapravo se zove ucjena.
Klopka...
je ono što murija postavlja lopovima.
Ideš?
Skoro smo tamo.
Nema ključa? Nema osiguranja?
Još uvijek nisi počela uživati, zar ne?
Ovuda.
Oh, woow!
Hoćemo li?
O, moj Bože.
-To je prilična kolekcija. -Hvala.
Samo moderna umjetnost?
-Zvučiš iznenađeno. - Ne, samo nije ono što sam očekivala.
Mislim, gdje su su oklopi i prekriženi mačevi?
Gore u kuli. Whiskey?
Naravno. Voljela bih jedan.
Je li sve ovo plaćeno?
-S krvlju. Živjela. -Za masku.
Pokazat ću ti tvoju sobu. -Koga još dovodiš ovdje?
Nikoga.
-To je žalosno. -Zašto?
Pa, imati nešto ovako i ne dijeliti niskim.
Nemam potrebe dijeliti s nekim. Većina ljudi kupuje djela samo za pokazivanje.
Ja ih skupljam za sebe.
Tvoja soba je ovuda.
Laku noć, tada.
-Ali, još je rano. -Da, rano i počinjemo.
Ali nisam umorna!
Gdje ćeš ti spavati?
Zašto?
Samo u slučaju da što zatrebam.
-Smijem li te nešto upitati? - Svakako.
Je li ikad bilo nekoga kojeg nisi izmanipulirala, očarala, ili zavela?
Ne.
Zašto, činim li te nesigurnim, Mac?
Ne. Ne, ne uopće.
Zapravo, mislim da je sad pravo vrijeme da ja i ti, uh... raspravimo nešto.
Pa, što imaš na umu?
pravila.
Oh! U redu.
U svrhu stjecanja potpunog povjerenja između kradljivaca,
ovdje ne smije biti ničeg osobnog.
Posao je posao. Odradi svoj dio, ja ću svoj.
Ako jedno od nas misli na nešto drugo osim na zadaću,
oboje ćemo biti uhvaćeni, ili oboje mrtvi.
Laku noć, ponovno.
Ne...
Jok. Ne...
Ne. Ne.
Neću.
-Ovo je put unutra. - To je jezero.
Da, znam da je jezero, draga. Prvi vojvoda
iskopao je tunel kao vrata za svoje ljubavnice.
100 godina kasnije, potopili su mjesto.
OK, znači idemo pod vodu.
Ja idem pod vodu. Ja kradem masku. Ti dobivaš nalazničkih 10%.
Ali ja imam šifru kutije s maskom, dragi.
Koju ćeš mi sada dati.
Ne!
Trošiš li mi ti to vrijeme? -Trošiš li ti moje?
Sredit ću ti povratak u London.
Nisam ona što misliš da jesam, Mac.
Nadam se da nisi, za tvoje dobro.
Ja sam lopov.
I dalje mi to govoriš.
Ukrala sam Rembrandta.
- Mac, ukrala sam Rembrandta! -A ja sam obojao Sikstinsku Kapelu!
Hajde! Pitaj me kako sam to učinila!
-Kako si to učinila? -Ušla sam preko krova.
spustila se 20 katova niže na McNealovom vitlu.
-Mora da si vraški penjač. -Jesam.
Ja jesam vraški penjač!
Ja sam... jedan... vraški penjač.
ali kako si iznijela sliku odande?
E sad, to...
je naj...
... divniji dio!
-Poštom. - Ne!
Gurnula sam je u poštanski kanal.
Jednostavno...
učinkovito... sigurno.
To je vrlo mudro.
Ne. Ne mudro.
Bilo je savršeno!
Apsolutno nevjerojatno!
U pravu si. Predivno je.
Jesi li znala da je Rembrandt živio s roditeljima do iza svoje četrdesete?
Ali naravno da si znala. Ti si savršena.
Kako si došao do toga?
Zašto pljačkati vrh zgrade... kada je pošta u prizemlju?
Kako si znao da sam je uzela?
Samo je šačica ljudi koji mogu napraviti opremu koju si koristila.
I ja ih sve poznajem.
-Netko je to očekivao. - Očito.
- Gosp. Conrad Greene iz Kuala Lumpura. - Oh, Bože...!
Što je to? Pretplaćeno? Usluge ovog gosp. Greena su pružene?
Da, nešto tako.
Što bi se to uopće moglo moglo ukrasti u Maleziji?
100 milijuna dolara.
Kakav je posao?
Kao što je mudrac rekao:
Prvo probamo, onda vjerujemo.
Ah, dobro jutro.
Želiš li mi reći zašto moj Jaguar izgleda kao si ga bacio s jebene litice?
Thibadeaux, strašno mi je žao.
-Dužan si mi 140 somova. -Može li 40 milijuna vrijedna kineska maska?
Je li turbo sa 6-CD izmjenjivačem?
Donio si sve što trebam?
-Kad završimo, kupit ćeš mi novi auto. -Slažem se. Donio si mali pneumatik?
Je, imam mali pneumatik. Morat ćeš biti prokleto vražji da ga koristiš.
-Detonatorski fitilj? - U kombiju je.
Ovo je neko opako sranje. Ne miješaj ga ni s
čim drugim ako ne želiš biti posvuda po podu.
-Koji je vrag ovo? - infra-crvena termo kamera, što si tražio.
-Striktno sam rekao bez LP ekrana. - To je bilo sve striktno što sam mogao dobiti.
Kako mogu raditi bez odgovarajućeg alata?
Daj me pusti, čovječe. Misliš da sam išao u robnu kuću i nabavljao to sranje?
Smisli nešto. Uvijek smisliš.
-Gdje je slatkica? - U jezeru, trenira.
Rekao sam joj da plivam jedan sat svaki dan, pa tako ona pliva po dva.
Pa, kada ćemo odraditi onaj prljavi dio?
Možda ćemo morati malo sačekati.
Ona ima veći posao nakon ovog.
Ovo je dovoljno veliko, čovječe.
Nikad nije dovoljno veliko.
-Još uvijek si zadržao poslovni odnos, točno? - Striktno.
Jesi li ikad kupovao žensku haljinu?
To je za posao. Za nju.
Ne znam njen broj.
Pa, rekao bih da je vjerojatno šestica, ali
izgledat će prilično fino i u četvorki.
Imao sam curu, Tinu. Govorila je da odjeća čini ženu. Ja kažem da žena čini odjeću.
To je ljupka priča.
Ali možeš nabaviti haljinu?
Mac, prestar si za to sranje.
Ta stvar s maskom bolje da je vrijedna toga.
O, jeste.
Hoću reći, bolje da je vrijedna za mene.
Kotači su nam stigli.
Tko ih je donio?
Dostavljač.
Naručio si te stvari preko kataloga?
Ne, naručio sam ih od nekoga kome bezrezervno vjerujem.
Ima još toga, ako nisi umorna.
Lijevo malkice. Lijevo. Koliko je to?
- To je 15. - Dobro. Sad...
Još otraga, još natrag. Hajde, razvuci. Natrag.
Evo ga. Tamo. Da, sada je točno iza. Drži zategnuto. Zategnuto!
Tamo. To je to. Ah, napokon!
Dobro. Dobro napravljeno.
Tri...
dva...
jedan.
- 5 decibela. -još uvijek preglasno.
Spremni?
- Jedan i... - Bang.
- Dva i... - Bang.
- Tri i... - Bang.
Četiri i...
O, da. -Bang.
- Bang mora biti s otkucajima sata! - OK, zaboravila sam, zaboravila!
Ponovno.
Koljena skupa. Dolje, dolje, skupi se.
Ja pratim masku. Ti se koncentriraj na tvoje kretanje.
Ispruži!
Ne, ne, ne! To su laseri!
Ja sam tvoje oči. Ti drži svoje zatvorene, zato što ne možeš vidjeti.
Ali ja pratim svaki tvoj pokret na ekranu.
Hajde, pomakni se! Imaš tri minute dok straža ne uđe unutra!
Gore... dobro!
Bolje. Lijeva noga. Lijeva!
Tako...
Trebam stanku!
Dobit ćeš stanku... kada to učiniš kako treba!
Broj jedan!
Dva i...
- Bang. - Tri i...
- Bang. - Četiri i...
- Bang. - pet i... napuhavanje!
Pa, što je ovo? Trebala je biti jedna sekunda!
- Trebala si potpuno otvoriti ventil! -I jesam ga otvorila! Vidi, otvoren je!
U redu, vrlo dobro! Prilagodit ću ga kasnije.
Šest.
Poluga. Sedam. Odbaci.
- Sedam. - Isprazni.
Dobro učinjeno!
Potpuno sam ga otvorila, OK? Idi tamo i provjeri.
Hajde!
Evo...
Ovo je to gdje ću ući.
Tada ću doći na prvu gredu. Najteži dio.
Baš idem... vidiš? Baš tamo.
Jednom kad dođem do prvog stupa, bit ću dobro. Zato ne brini za mene, OK?
Kada to budem imala na kompjuteru, mogu to
vizualizirati. Sada to mogu učiniti zavezanih očiju.
Zbilja?
Je li to baš potrebno? - Da.
- Zato što ih nećeš moći vidjeti... - a hoćeš. Točno.
Vjeruj mi.
Spremni smo!
Ja ću ti reći kada smo spremni.
Zaboravila si prokleti prekidač tlaka, nisi li?
Isuse! Jednostavno si ne možeš pomoći, zar ne?
-Pomoći što? - Ne biti takav opaki kurvin sin.
Tako to treba biti.
-Ali ako to ne prihvaćaš... - Hej, Mac? Sranje!
Znaš što? Mislim da se zapravo bojiš biti dobar prema meni!
Gad!
Sretan Božić!
-Za mene? -Pa, svakako nije za mene.
Otvori.
Mislio sam da vjerojatno nosiš 6, ali će izgledati vrlo lijepo i u četvorci.
Predivna je.
Ali?
Vjerovao ili ne, nitko mi prije nije kupio haljinu.
Pa, odbit će se od tvog dijela.
Ja tebi nisam ništa donijela.
-Nije potrebno. - Ne, ne. Želim to.
Neću dugo.
Čekat ću!
Waverly osiguranje.
Bok, ja sam Virginia Baker. Hectora Cruza na sigurnoj liniji, molim.
Umišljam si, ili ti nisam nešto rekao o javljanju svaki dan?
Žao mi je, Hectore, ali nisam mogla samo nazvati s mobitela ovdje.
-Brinuo sam se za tebe. Gdje si? -Zajedno s Macom, u njegovom dvorcu.
-Poštedi me detalja. Je li zagrizao mamac? -Je, naveliko. A ima i Rembrandta.
Pa...! Tilt- bingo- jackpot!
Želiš li ga sada pokupiti?
-Imamo ga za posjedovanje, urotu... - Ali ga mogu uloviti s rukama u vreći.
-Velekrađa, 25 godina do doživotne. -Misliš da to možeš napraviti?
- Hectore, znam to. -Pa, reci mi kako i kada.
-Gledaj, nazvat ću te čim saznam, OK? - Je li to obećanje?
-Naravno da je obećanje. Moram ići. - OK, samo malo. Želim da...
Halo?
Mac!
Mac?
Jesi li našla što si tražila?
-Bože, prestrašio si me! -Znaš što govore o strahu.
-Izlječiv je jedino ako ti otkinu glavu. -Zbilja?
Prekrasan pogled, nije li?
Pomaže mi da sagledam stvari puno jasnije.
Znaš, nikad nisam došao ovamo, a da nisam ništa bacio dolje.
Pa, samo naprijed.
Odlazimo za dva sata.
Gin!
Pa?
Dobro.
Ti si najdivniji kradljivac kojeg sam ikada vidio.
Pa, hvala lijepo, ljubazni gospodine.
Da te prepoznam.
Ne bih htjela ići doma s krivim čovjekom, ne?
To je maskirani bal.
Svi ćemo biti netko drugi.
10:30 za... tri...
dva...
jedan. Sad.
Mislim da bi trebali iskazati naše poštovanje prema časnom gostu.
Hoćemo li?
Jedan, dva, tri, četiri, pet.
I... sjever.
Jedan, dva, tri.
Oh, evo nas.
Oh!
- 15 sekundi. - Postaje toplo.
Sedam... šest...
pet...
četiri...
tri... dva...
jedan. I jedan.
I dva.
I tri.
I četiri.
I pet.
Šest.
I sedam.
i osam.
-Više zraka. -Devet.
-još. -Deset.
Više!
-Jedanaest. Preglasno je! -Više!
OK.
Gore.
Dobro. Imaš tri minute do straže.
Balans. Jedna točka.
sad diži.
Dvije minute do straže.
Digni.
Opruži. Sad okreni.
Još malo gore.
Sad skupi koljena.
75 sekundi.
Zaustavi.
Blokiraš stup. Ne vidim.
Imam pokriveno.
Pametna djevojka.
Sad, sjeti se prokletog prekidača tlaka!
Dobra djevojka.
35 sekundi.
Neutraliziram prekidač tlaka.
Idemo odatle sada, Brzo!
Nevjerojatno!
-Gdje nam je maska? -Ovdje je!
Evo kako mi igramo "Istinu ili se usudi".
Što?
Prvo počinjemo s istinom, ha?
Ti radiš za Hectora Cruza u Waverly osiguranju, ha?
Sad,
Usudi mi se lagati.
-Nemam pojma o čemu govoriš. -Što!
Posao mi je bio krinka! Tako sam dobavila šifru.
Ne, ne, ne, igraš za obje strane.
Prodat ćeš masku Conradu Greeneu, i tada me predati.
- Ne, trebam te za posao. -Nema nikakvog drugog posla!
Ima!